Вісник Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького. Серія_«Педагогічні науки»
Журнал є рецензованим виданням категорії "Б", у якому публікуються оригінальні статті, що розкривають результати досліджень різних аспектів розвитку освітніх систем, особливості організації різних форм навчання, розробки нових педагогічних технологій, педагогічні умови ефективності пізнавальної діяльності суб’єктів освітнього процесу, неперервність професійної освіти тощо.
Черкаський національний університет імені Богдана Хмельницького
ТРАНСФОРМАЦІЯ ПРОФЕСІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ ДИЗАЙНЕРІВУ ЗАКЛАДАХ ВИЩОЇ ОСВІТИ В КОНТЕКСТІ ІНДИВІДУАЛІЗАЦІЇ НАВЧАННЯ
Проаналізовано напрями трансформації професійної підготовки дизайнерів у закладах вищої освіти в контексті студентоцентрованості та виявлення механізмів індивідуалізації навчання. Встановлено, що актуальність досліджуваної проблематики зумовлена зростаючими вимогами креативних індустрій, активною інтеграцією цифрових технологій та необхідністю формування у майбутніх дизайнерів фахових навичок, критичних, креативних та адаптивних компетентностей. Визначено напрями індивідуалізації дизайн-освіти, зокрема формування персоналізованих освітніх траєкторій, гнучкого вибору проєктів і спеціалізацій, а також використання цифрових платформ для підтримки самостійного навчання. Розглянуто шляхи модернізації змісту професійної підготовки дизайнерів, що передбачає інтеграцію міждисциплінарних знань, практико-орієнтованих проєктних завдань та цифрових інструментів як чинників підвищення якості освітнього процесу. Проаналізовано трансформацію методів і форм навчання з акцентом на проєктно-орієнтоване навчання, командні практики та цифрові технології як засоби розвитку мотивації, автономності та рефлексивного мислення здобувачів вищої освіти. Досліджено міжнародний досвід підготовки дизайнерів у США, Великій Британії та країнах Європейського Союзу, виокремлено моделі, що ефективно реалізують індивідуалізоване та студентоцентроване навчання. Визначено можливості адаптації зарубіжних практик до умов українських закладів вищої освіти з урахуванням національних освітніх стандартів, вимог ринку праці та інституційних ресурсів. Узагальнено, що поєднання гнучких освітніх траєкторій, міждисциплінарних проєктів, цифрових технологій і студійних практик забезпечує формування компетентних, адаптивних і конкурентоспроможних фахівців у сфері дизайну.
Авторське право (c) 2025 Євген ЛОДАТКО https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ІНДИВІДУАЛІЗАЦІЯ НАВЧАННЯ ЯК ЗАСІБ РОЗВИТКУ ДОСЛІДНИЦЬКОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ВЧИТЕЛІВ
Стаття є продовженням дослідження розвитку компетентностей майбутніх вчителів математики з акцентом на індивідуалізацію їх навчання як одного із пріоритетних напрямів модернізації сучасної освіти. Актуальність теми підкреслюється змінами кваліфікаційних вимог до педагогів, які передбачають здатність усвідомлювати значення математичного знання в діяльності людства в контексті соціального та професійного самовизначення, відповідності вимогам сучасного ринку праці, що дає змогу створити найоптимальніші умови для їхнього професійного становлення, подальшої самореалізації в інформаційному суспільстві. Здійснено огляд наукових джерел щодо підходів у визначенні дослідницької компетентності майбутніх вчителів математики, як інтегративної якості, що раціонально поєднує знання, уміння, навички та особистісні якості, необхідні для проведення дослідницької діяльності у професійній сфері. Останнє базується на структурі науково-дослідницьких умінь, серед яких такі вміння як: розроблення нових синтетичних технологій навчання; організація нових інформаційно-комунікативних структур у процесі навчання; інтенсифікацію методів навчання; складання нових навчальних програм для факультативних занять і спецкурсів; аналіз основних тенденцій розвитку системи освіти; виявлення пріоритетних напрямів у розвитку педагогічних технологій; аналіз досвіду роботи колег, його узагальнення й застосування тощо. Акцентовано увагу, що для розвитку дослідницької компетентності майбутнього вчителя математики важливим є усвідомлення її ролі в інтелектуальному, соціальному й моральному розвитку особистості, у розумінні принципів побудови та використання нових інформаційних технологій у сприйнятті наукових і технічних ідей, формуванні наукової картини світу й сучасного світогляду випускників загально-освітніх закладів. Не менш важливим у цьому аспекті інформаційно-технологічний компонент методичної компетентності педагога, що потребує інформаційної грамотності, використання можливостей дистанційного навчання та усвідомлення основ інформаційної безпеки у практичній діяльності. У контексті останнього особливої ваги набуває той факт, що індивідуалізація навчання як засіб розвитку дослідницької компетентності майбутніх вчителів математики у процесі магістерської підготовки значною мірою забезпечується розвитком предметно-діяльнісних структурних компонент в галузі організації навчальної діяльності та їх мотивації, забезпечення відповідної інформаційної основи, розробки програми діяльності та прийняття педагогічних рішень.
Авторське право (c) 2025 Юлія ГАЛАЙКО https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ЗАСТОСУВАННЯ ЦИФРОВИХ ТЕХНОЛОГІЙ У 3D-МОДЕЛЮВАННІ ДЛЯ УЧНІВ ШКІЛ: РОЗВИТОК ТВОРЧИХ ТА ТЕХНІЧНИХ НАВИЧОК У НАВЧАЛЬНОМУ ПРОЦЕСІ
У статті розглядаються методичні та педагогічні аспекти застосування цифрових технологій у процесі навчання 3D-моделюванню в закладах загальної середньої освіти. Акцентується увага на потенціалі тривимірного моделювання як інструмента розвитку технічного мислення, просторової уяви та креативності учнів, що є надзвичайно важливими компетенціями для сучасного світу. Зокрема, відзначено, що 3D-моделювання сприяє формуванню навичок розв'язування проблем, творчого підходу до проектування та аналізу, а також здатності працювати з технологіями, що є основою для успішної кар'єри у багатьох сферах. Проаналізовано сучасні підходи до впровадження цифрових технологій у навчальний процес, зокрема використання програмних продуктів Tinkercad, Blender, Fusion 360 та інших. Окремо акцентовано на можливостях цих програм для роботи з різними рівнями складності: від простих моделей для початківців до професійних проектів для старших класів. Наведено приклади інтеграції 3D-моделювання з природничо-математичними та мистецькими дисциплінами, що дозволяє учням краще розуміти теоретичні концепції та розвивати креативні здібності. Визначено методичні умови ефективного використання цифрових інструментів у навчанні, які включають створення індивідуальних та групових проектів, використання мультимедійних ресурсів для візуалізації процесів моделювання, а також підтримку з боку вчителів, що мають достатньо кваліфікації для роботи з такими технологіями. Це сприяє формуванню технологічної компетентності учнів, що є важливим аспектом їхньої підготовки до життя в цифровому середовищі.
Середня освіта (за предметними спеціальностями)
Авторське право (c) 2025 Денис ДЕРЕВ’ЯНКО, Вячеслав ДЕРЕВ’ЯНКО https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ІНТЕГРОВАНІ СПОСОБИ НАВЧАННЯ ЯК ІННОВАЦІЙНА ТЕХНОЛОГІЯ НОВОЇ УКРАЇНСЬКОЇ ШКОЛИ В ПІДГОТОВЦІ МАЙБУТНЬОГО ВЧИТЕЛЯ МИСТЕЦТВА
Сучасна стратегія розвитку цивілізації наполегливо вимагає нової філософії освіти, визнає необхідність не просто підвищення рівня освіти, а формування інноваційного типу інтелекту, цілісного мислення молодої людини, що може їй допомогти скласти цілісну картину світу. За цих умов постала необхідність переходу до нової освітньої парадигми, суть якої можна визначити як безперервність і цілісність навчання, спрямованого на задоволення різнобічних інтересів особистості. Формування у свідомості школярів системи знань про світ і цілісного ставлення особистості до нього найбільш оптимально здійснюється в умовах інтегрованого навчання, в якому поєднуються елементи раціонально-логічного та інтуїтивно-образного мислення. Незважаючи на те, що дидактичний потенціал навчальних предметів підвищується в разі інтеграції їх змісту, результати пілотажного дослідження показують, що в шкільній практиці цьому питанню приділяється замало уваги, що негативно позначається на якості навчання школярів. Метою статті є розробка науково обґрунтованих способів інтеграції змісту предметів гуманітарного та мистецького циклів, що є основою інноваційної технології формування фахових компетентностей майбутніх учителів мистецтва у процесі професійної підготовки за освітньою програмою «Образотворче мистецтво». Формування гармонійного, цілісного мислення ґрунтується на поєднанні логіко-раціонального та образно-художнього способів пізнання, яке забезпечує здатність здобувачів освіти сприймати навколишній світ як цілісну систему та може виступати ефективним інструментом розв’язання складних соціокультурних і глобальних проблем у процесі розвитку суспільства. Для вирішення поставлених завдань нами було використано комплекс методів дослідження: теоретичні, емпіричні, обсерваційні, прогностичні, праксиметричні, статистичні. Наукова новизна отриманих результатів дослідження полягає в тому, що уперше: - обґрунтовано й експериментально перевірено інноваційну технологію інтеграції змісту предметів гуманітарного та мистецького циклів у Новій українській школі, яка передбачає: 1) конструювання змісту навчання предметів гуманітарного та мистецького циклів на основі механізмів і принципів інтегрованого підходу з урахуванням вікових особливостей учнів; 2) комплексне використання засобів мистецтва на різних етапах процесу навчання (вивчення нового матеріалу, закріплення, повторення тощо); 3) розробку й використання навчально-методичного забезпечення (форм, методів, засобів) інтегрованого навчання; 4) здійснення педагогічного моніторингу якості інтегрованого навчання школярів. Отже, нами було з’ясовано, що застосування інтегрованого підходу забезпечує цілісність процесу навчання, взаємозумовленість теоретичної та практичної діяльності учня. Розкрито інтеграцію змісту навчання як процес упорядкування системи структурних одиниць змісту навчальних предметів і зв’язків між цими одиницями. Установлено, що інтеграція змісту навчання здійснюється шляхом злиття в одному синтезованому курсі (темі, розділі, програмі) елементів різних навчальних предметів, злиття наукових понять і методів різних предметів у загальнонаукові поняття та методи пізнання. Обґрунтовано, що інтеграція змісту предметів гуманітарного і мистецького циклів значною мірою впливає на емоційно-ціннісне ставлення школярів до фактів, явищ, подій навколишньої дійсності. Розроблено способи запропонованої інноваційної технології інтеграції змісту предметів гуманітарного та мистецького циклів для Нової української школи (візуально-емоційний, процесуально-репродуктивний, комбіновано-творчий). Таким чином, в представленій статті охарактеризовано способи інтеграції змісту предметів гуманітарного та мистецького циклів розробленої інноваційої технології, що уможливило здійснення якісної фахової підготовки майбутніх учителів образтворчого мистецтва в контексті розробки інтегрованих форм навчання учнів в Новій українській школі.
способи інтеграції змісту навчальних предметів
Авторське право (c) 2025 Тамара ХРЕБТО, Олеся КРАВЧУК https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
СТРАТЕГІЧНЕ ПЛАНУВАННЯ В ЗАКЛАДАХ ВИЩОЇ ОСВІТИ:СУЧАСНІ ПІДХОДИ ТА ВИКЛИКИ
Статтю присвячено дослідженню особливостям стратегічного планування діяльності закладів вищої освіти в умовах динамічних трансформацій освітнього середовища. Обґрунтовано роль стратегічного управління як інструменту забезпечення адаптивності та конкурентоспроможності університетів, визначено чинники, що зумовлюють необхідність системного стратегічного підходу. Окреслено алгоритм трирівневого стратегічного аналізу та проаналізовано етапи початковий – аналітичний – результативний, Акцентовано увагу на значенні академічної автономії, цифровізації та диверсифікації ресурсів у процесі формування стратегії. Окреслено актуальні проблеми стратегічного розвитку закладів вищої освіти та перспективні напрями вдосконалення стратегічного управління.
Авторське право (c) 2025 Віра ШПИЛЬОВА, Ірина ЛЮБАРЕЦЬ, Карина КІСАНОВА https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ОСОБЛИВОСТІ ФОРМУВАННЯ КОНКУРЕНТНИХ СТРАТЕГІЙ В СФЕРІ ВИЩОЇ ОСВІТИ
У статті досліджено теоретичні засади формування конкурентних стратегій закладів вищої освіти в умовах трансформації освітнього простору та зростання конкуренції на ринку освітніх послуг. Узагальнено наукові підходи до трактування понять «конкуренція» та «конкурентоспроможність», визначено ключові чинники впливу на конкурентні позиції закладів вищої освіти. Проаналізовано внутрішні та зовнішні детермінанти конкурентоспроможності, а також подано їх класифікацію за ресурсними, організаційно-управлінськими, освітньо-науковими та маркетинговими ознаками. Обґрунтовано, що формування конкурентних стратегій закладів вищої освіти має комплексний і багатовимірний характер та потребує поєднання стратегічного управління, інноваційних освітніх підходів і гнучкої адаптації до глобальних викликів.
конкурентоспроможність закладів вищої освіти
Авторське право (c) 2025 Тетяна ПЛАТОШКІНА, Євгеній МУРОВАНИЙ, Артем КОШЕЛЬ, Владлен КУРКОТИЛО https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ФОРМУВАННЯ ІМІДЖУ ТА БРЕНДУ ЗАКЛАДУ ОСВІТИ: СУТНІСТЬ ТА СКЛАДОВІ
У статті розглянуто теоретичні основи поняття «бренд та імідж закладу вищої освіти», подано їх визначення та структурні складові. Визначено ключові елементи, етапи та особливості процесу формування бренду закладу вищої освіти, а також чинники, що впливають на його розвиток. Підкреслено, що роль бренду та іміджу є визначальним чинником підвищення привабливості і конкурентоспроможності освітніх установ для абітурієнтів та їхніх батьків. Наголошено на доцільності застосування комплексної політики брендингу для просування освітніх послуг, підвищення довіри до вітчизняних університетів та формування позитивного інформаційного поля. Акцентовано увагу на створенні системи заходів, спрямованих на розвиток позитивного іміджу й бренду українських закладів вищої освіти, що сприятиме їх інтеграції у світовий освітній простір та забезпеченню сталого інноваційного розвитку.
Авторське право (c) 2025 Вікторія БІЛИК, Юлія КАПУРА, Тетяна КУЛЕНЮК https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ВПЛИВ КОМАНДНОЇ РОБОТИ НА ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ЯКОСТІ ВИЩОЇ ОСВІТИ
У статті висвітлено процедуру командотворення, ключові принципи організації командної роботи. Зазначено, що успіх командної роботи залежить від взаємодії та допомоги кожного з її членів. Проаналізовано низку важливих функцій команди, досліджено їхні типи з корисними прикладами спільної роботи. Перераховано переваги та етапи, які слід враховувати. З'ясовано, що довіра може зробити співробітників більш проактивними у своїх ідеях, готовими ризикувати, слухати один одного та легше досягати консенсусу. Зрештою вся команда стає більш впевненою. Доведено, що робота в командах корисна, оскільки дозволяє розподілити складні завдання, що робить складні проєкти більш керованими та дає змогу знаходити рішення. Команда на робочому місці сприяє створенню середовища для співпраці, де кожна людина пропонує різні точки зору, що дає можливості для більш інноваційних рішень та спільного успіху.
Авторське право (c) 2025 Тимофій ДЕСЯТОВ, Олег БАРДАДИМ https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ВНУТРІШНІЙ АУДИТ ЯК МЕХАНІЗМ ПІДВИЩЕННЯ ПРОЗОРОСТІ Й ДОБРОЧЕСНОСТІ В УПРАВЛІННІ ОСВІТОЮ
У статті проаналізовано внутрішній аудит як ключовий механізм підвищення прозорості, доброчесності та ефективності управління освітою в умовах модернізації та євроінтеграції. Узагальнено наукові підходи до поняття внутрішнього аудиту, розглянуто його нормативно-правове забезпечення та місце в системі управління закладом освіти. Обґрунтовано авторське трактування внутрішнього аудиту як складової управлінської діяльності, спрямованої на об’єктивне оцінювання освітньої діяльності, результативності управлінських рішень і запобігання ризикам. Доведено, що внутрішній аудит виконує контрольну, аналітичну, оцінювальну, консультативну та превентивну функції, сприяє формуванню культури доброчесності, підвищенню довіри й відповідальному використанню ресурсів. Зроблено висновок, що внутрішній аудит є важливим чинником сталого розвитку та модернізації сучасної освітньої системи.
Авторське право (c) 2025 Ірина ЄНГАЛИЧЕВА https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ФОРМУВАННЯ ГАРМОНІЙНО РОЗВИНЕНОЇ ОСОБИСТОСТІ ЗАСОБАМИ ХОРЕОГРАФІЧНОГО МИСТЕЦТВА У ЗАКЛАДАХ ОСВІТИ
У статті розглянуто особливості танцювальної хореографії у контексті психологічного, соціокультурного та терапевтичного підходів. Визначено, що танець є складним багатовимірним феноменом, який поєднує біологічний, психічний і соціокультурний виміри, а також виступає засобом невербального вираження емоцій і гармонізації особистості. Акцент зроблено на ролі танцю як форми катарсису, засобу соціальної комунікації та чинника психоемоційної стабілізації. Автор підкреслює, що танцювальна діяльність не лише розвиває моторику, координацію рухів та творчі здібності, але й сприяє формуванню самосвідомості, образу тіла та позитивного ставлення до власної індивідуальності. Особливу увагу приділено аналізу сучасних напрямів танцювальної психотерапії – американського, англійського та німецького. Окреслено внесок Г. Аммона у створення гуманно-структурованої танцювальної терапії та зауваження М. Бергер щодо еклектичності сучасних методів. Наголошено, що практика танцювально-рухової терапії базується на принципах спонтанності, кінестетичної емпатії, ритмічної синхронізації та зворотного зв’язку, які сприяють розвитку комунікативних умінь і психологічній адаптації. У статті проаналізовано функції танцю – від індикації емоційних станів до формування групової згуртованості та гармонізації міжособистісних відносин. Теоретичний аналіз доповнюється висвітленням практичних можливостей хореографії як методу психокорекції та профілактики емоційних порушень. Обґрунтовано перспективність використання танцю в освітньому та терапевтичному просторі для підвищення рівня психічного здоров’я, розвитку креативності та інтеграції особистості у соціум. У підсумку танець трактується як універсальна форма невербального пізнання, що забезпечує емоційне розвантаження, підсилює когнітивний розвиток і зміцнює психоемоційне благополуччя людини.
Авторське право (c) 2025 Вадим ТКАЧЕНКО, Катерина НАШКОРОДОВА, Ольга АТАМАСЬ, Олександр ЦВЯЧКА https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ІНТЕГРАЦІЯ ТЕХНОЛОГІЙ ТА МУЛЬТИМЕДІЙНИХ РЕСУРСІВ У НАВЧАЛЬНИЙ ПРОЦЕС ДЛЯ ФОРМУВАННЯ МОТИВАЦІЇ ДО ВИВЧЕННЯ ОХОРОНИ ПРАЦІ
У статті розглядається проблема інтеграції сучасних цифрових технологій та мультимедійних ресурсів у навчальний процес як ефективного засобу підвищення мотивації здобувачів професійної освіти до вивчення охорони праці. Наголошується, що професійна підготовка майбутніх робітників передбачає не лише оволодіння теоретичними знаннями, а й розвиток практичних умінь та навичок безпечної діяльності. У цьому контексті використання інформаційно-комунікаційних технологій, інтерактивних мультимедійних засобів, електронних підручників, навчальних платформ, відеоуроків, тренажерів і віртуальних симуляцій створює нові можливості для підвищення якості освітнього процесу та забезпечення його практичної спрямованості. Застосування цифрових технологій у викладанні охорони праці сприяє формуванню більш гнучкого, адаптивного й особистісно орієнтованого освітнього середовища, у якому здобувачі стають активними суб’єктами навчання. Використання відео-уроків, навчальних фільмів, інтерактивних презентацій і симуляційних програм дозволяє створити наочні умови для засвоєння складних понять, пов’язаних із безпекою праці, і відтворити виробничі ситуації, наближені до реальних. Це забезпечує ефективне поєднання теоретичного і практичного компонентів навчання. Особлива увага приділена ролі мультимедійних ресурсів у розвитку критичного мислення, підвищенні пізнавальної активності та формуванні відповідального ставлення до питань безпеки праці. У роботі підкреслюється значення електронних підручників та навчальних платформ (Moodle, Google Classroom, Coursera тощо) як засобів реалізації дистанційного та змішаного навчання. Вони забезпечують гнучкість і доступність освітнього процесу, дозволяють учням самостійно організовувати навчання, працювати у власному темпі, отримувати оперативний зворотний зв’язок. Залучення таких платформ створює умови для індивідуалізації навчальних маршрутів та підвищення рівня цифрової грамотності здобувачів освіти. Результати аналізу засвідчують, що інтеграція технологій і мультимедійних засобів у навчання дисципліни «Охорона праці» позитивно впливає на рівень мотивації здобувачів, сприяє підвищенню ефективності засвоєння знань, розвитку практичних навичок, а також формує компетентності, необхідні для безпечної професійної діяльності. Ці інструменти не лише полегшують процес навчання, але й створюють умови для розвитку комунікативних, соціальних та цифрових умінь, що відповідає вимогам сучасного виробництва та тенденціям цифрової трансформації освіти. У статті наведено приклади успішного застосування інтерактивних презентацій, відеоінструкцій, навчальних фільмів, симуляторів та електронних платформ у підготовці майбутніх кваліфікованих робітників. Доведено, що комплексне використання цих засобів сприяє глибшому розумінню навчального матеріалу, підвищенню пізнавальної активності й ефективному формуванню культури безпеки праці. Зроблено висновок, що цифровізація освітнього процесу є не лише вимогою часу, а й необхідною умовою якісної підготовки майбутніх фахівців технічного профілю.
Авторське право (c) 2025 Андрій ЛИТВИН, Оксана ПИЛЬТЯЙ https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
АВТЕНТИЧНІ ТЕКСТИ ЯК ЗАСІБ ПІДВИЩЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ НАВЧАННЯ ЧИТАННЮ У НЕПОВНІЙ СЕРЕДНІЙ ШКОЛІ
Анотація. У статті розглядається роль автентичних текстів як засобу підвищення ефективності навчання читанню в середній школі. Показано, що звернення до реальних матеріалів посилює навчальну мотивацію, розвиває мовну здогадку і допомагає підліткам бачити зв'язок англійської мови із повсякденним життям. У центрі уваги знаходяться критерії відбору: відповідність віку та рівня, тематична близькість інтересам учнів, жанрова різноманітність, посильний обсяг та наявність візуальної підтримки. Описуються основні етапи роботи з автентичним текстом: передтекстовий для актуалізації знань та зняття труднощів, текстовий для формування стратегій читання та післятекстовий для розвитку усного та писемного мовлення. Зазначається, що поєднання таких текстів із підручником та цифровими ресурсами допомагає зберегти баланс між природністю мови та програмними вимогами. При регулярному використанні автентичні матеріали сприяють розширенню словникового запасу, формуванню стійкого інтересу до читання та розвитку критичного мислення. Наголошується, що продумана система завдань на прогнозування змісту, пошук інформації, інтерпретацію позиції автора та особисту оцінку прочитаного робить уроки англійської мови більш живими, комунікативними та результативними для учнів середньої школи. Практична значущість матеріалу проявляється у можливості адаптувати запропоновані прийоми до різних типів текстів: новинним нотаткам, шкільним блогам, простим науково-популярним статтям, а також до завдань для проектної роботи, позакласного читання та змішаного навчання. Це створює основу подальшого поглиблення читацького досвіду школярів англійською.
Авторське право (c) 2025 Джавахір АГАЄВА https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ПРОБЛЕМА ФОРМУВАННЯ ОБЧИСЛЮВАЛЬНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ В УЧНІВ БАЗОВОЇ СЕРЕДНЬОЇ ШКОЛИ ПІД ЧАС ВИВЧЕННЯ ПРИРОДНИЧО-МАТЕМАТИЧНИХ ДИСЦИПЛІН
У статті розглядається одна з актуальних проблем шкільної освіти – формування обчислювальної компетентності учнів базової середньої школи в умовах інтеграції традиційних освітніх методик та цифрових технологій. Обчислювальна компетентність трактується як здатність учнів застосовувати математичні методи, алгоритмічне мислення та цифрові інструменти для розв’язування навчальних і життєвих завдань, що набуває особливої значущості у контексті реформування Нової української школи та реалізації компетентнісного підходу. Актуальність теми зумовлена швидкими темпами розвитку інформаційного суспільства, необхідністю підготовки молодого покоління до життя й діяльності у світі цифрових технологій, а також потребою підвищення якості природничо-математичної освіти. Особлива увага приділяється тому, що недостатній рівень сформованості обчислювальної компетентності призводить до труднощів у подальшому навчанні, обмежує можливості учнів у виборі майбутньої професії та знижує загальний рівень STEM-освіти. Здійснено огляд наукових підходів до проблеми формування обчислювальної компетентності. Узагальнено результати досліджень вітчизняних і зарубіжних науковців, які акцентують увагу на ролі інтеграції математики, інформатики та природничих дисциплін у процесі розвитку в учнів здатності застосовувати математичні знання у міжпредметному контексті. Виявлено, що сучасна педагогічна практика характеризується розривом між високими вимогами освітніх стандартів і недостатньою методичною підтримкою вчителів, а також обмеженим використанням цифрових інструментів у класі. Окреслено перспективи подальших досліджень, спрямованих на впровадження міждисциплінарного підходу у викладанні природничо-математичних дисциплін; систематичного використання цифрових освітніх технологій; підвищення кваліфікації педагогів у напрямі цифрової грамотності; розробки методичних матеріалів, спрямованих на розвиток алгоритмічного та критичного мислення для ефективного формування обчислювальної компетентності в учнів.
Авторське право (c) 2025 Марія МИЦИК https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
НАВЧАННЯ МАТЕМАТИКИ В БАЗОВІЙ ШКОЛІ ІЗ ЗАСТОСУВАННЯМ ПРОЄКТІВ: ДИДАКТИЧНІ ОСНОВИ ОРГАНІЗАЦІЇ ТА ВПРОВАДЖЕННЯ
Статтю присвячено актуальній проблемі впровадження проєктно орієнтованого навчання (Project-Based Learning, PBL) в освітній процес з математики в базовій школі України. Метод проєктів, після тривалого періоду незатребуваності у вітчизняному освітньому просторі, знову постає у фокусі уваги педагогів завдяки своєму потужному потенціалу. Навчання із застосуванням проєктів успішно застосовується в онлайн та змішаному навчанні, що є критично важливим для освітнього процесу в Україні в умовах воєнного стану. Розглянуто теоретичні основи, дидактичні вимоги та окремі складники методичного забезпечення впровадження проєктно орієнтованого навчання в освітній процес з математики в базовій школі. Здійснено аналіз зарубіжних і вітчизняних наукових розвідок щодо ефективності проєктно орієнтованого навчання, систематизацію дидактичних вимог до організації навчання на основі проєктів, узагальнення методичних підходів до впровадження PBL у практику навчання математики. Виокремлено чотири основні цільові домінанти такого навчання: показ практичного застосування математики, підвищення мотивації через дослідницьку діяльність, розвиток критичного мислення і навичок ХХІ століття, підготовка до викликів дорослого життя. Систематизовано загальні дидактичні вимоги до навчання на основі проєктів за такими компонентами: цілі (особистісні та суспільно-значущі), зміст (відповідність навчальній програмі, актуальність, міжпредметна інтеграція), процес організації (реалізація принципу п'яти «П») та результати навчання. Обґрунтовано важливість урахування вікових особливостей учнів початкової школи, 5–6 класів та 7–9 класів в організації проєктної діяльності. Запропоновано конкретний приклад математичного проєкту «Прогресії довкола нас» для 9-го класу з детальним описом ситуацій, ролей, продуктів та етапів виконання. Розроблено систему оцінювання навчальних досягнень учнів за трьома групами результатів: дослідження ситуацій та створення математичних моделей, розв'язування математичних задач, інтерпретація та критичне оцінювання результатів.
Авторське право (c) 2025 Ніна ТАРАСЕНКОВА, Ірина АКУЛЕНКО, Зоя СЕРДЮК https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
СОЦІОКУЛЬТУРНА ДІЯЛЬНІСТЬ КИЇВСЬКОГО ПАЛАЦУ ДІТЕЙ ТА ЮНАЦТВА
Проаналізовано теоретичні засади та методи реалізації соціокультурної діяльності закладів позашкільної освіти. Встановлено, що Київський Палац дітей та юнацтва успішно адаптував свою роботу до умов сьогодення, зокрема в період повномасштабної війни. Визначено особливості організації заходів для підтримки ментального здоров’я дітей. Виокремлено ключові проєкти та ініціативи, які сприяють формуванню творчих, лідерських та громадянських якостей у вихованців. Вивчено роль ігромайстерності як інструменту психологічної підтримки. Запропоновано напрями для подальшого вдосконалення діяльності Палацу, включаючи посилення аналітичної бази та використання кількісних методів. Узагальнено результати дослідження та рекомендовано основні напрямки для подальших наукових розвідок у цій галузі.
Авторське право (c) 2025 Ілля РИБАЛКО https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ПЕДАГОГІЧНІ ЗАСАДИ ФОРМУВАННЯ РУХОВИХ УМІНЬ СТУДЕНТІВ ЕКОНОМІЧНИХ СПЕЦІАЛЬНОСТЕЙ У ПРОЦЕСІ ФІЗИЧНОГО ВИХОВАННЯ
У статті висвітлено питання теоретичного аналізу, уточнення та експериментальній перевірці методичних основ формування рухових навичок у студентів як складової (виконавчої) частини особистісної мобільності. Проаналізовано основні підходи до формування рухових умінь студентської молоді у процесі фізичного виховання. Визначено засади, які сприяють розвитку рухових умінь студентів під час занять фізичними вправами. Виокремлено, що розучування рухової дії повинно носити характер свідомих спроб відтворити її програму. Вивчено питання програми яка формується у внутрішньому плані за допомогою аналізу зовнішньої інформації. Доведено, що процес навчання, це діяльність, яка насичена розумовою активністю. Розроблено рекомендації щодо формування рухових навичок які здійснюється на основі психічних процесів – уваги, сприйняття, пам’яті, уяви, мислення. Спроєктовано нову функціональну систему для вирішення конкретного рухового завдання. Запропоновано рівні сформованості рухових умінь і навичок. Узагальнено практичний досвід застосування методологічних знань формування рухових умінь студентів економічних спеціальностей у процесі фізичного виховання. Рекомендовано подальше вивчення чинників, які впливають на процес формування у студентів особистісної мобільності як здатності до довільного управляння поведінкою і руховою діяльністю. Підсумовано, що впровадження нових підходів та умов сприяє формуванню особистісної мобільності студентської молоді.
Авторське право (c) 2025 Андрій АРТЮШЕНКО, Павло КАНДИБА, Андрій МАТУСЕВИЧ https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ФОРМУВАННЯ ГОТОВНОСТІ МАЙБУТНІХ ОРТОПЕДАГОГІВ ДО ПРОФЕСІЙНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ЗАСОБАМИ СПЕЦІАЛЬНОЇ ПЕДАГОГІКИ
У статті розкрито проблему формування готовності майбутніх ортопедагогів до професійної діяльності в умовах сучасної освітньої парадигми, що орієнтована на підтримку дітей з особливими освітніми потребами. Підкреслено, що специфіка роботи ортопедагога вимагає від фахівця високого рівня професійної компетентності, здатності до міждисциплінарної взаємодії, гнучкості мислення та сформованості ціннісно-гуманістичних орієнтацій. У цьому контексті засоби спеціальної педагогіки виступають стратегічним ресурсом професійної підготовки, оскільки забезпечують цілісний розвиток когнітивного, операційно-діяльнісного, мотиваційно-ціннісного, комунікативного та особистісно-рефлексивного компонентів готовності. У процесі дослідження проаналізовано теоретичні підходи українських учених до визначення сутності професійної готовності фахівця, висвітлено особливості застосування корекційно-розвивальних методик, адаптованих програм, спеціальних дидактичних матеріалів, технологій інклюзивної освіти та психолого-педагогічного супроводу. Обґрунтовано, що системне використання цих засобів сприяє розвитку професійної автономності, рефлексивності, емпатійності, здатності до прийняття педагогічних рішень та реалізації індивідуальних освітніх траєкторій дітей. Представлені таблиці й авторські схеми відображають структурні компоненти професійної готовності та механізм її формування, що дозволяє комплексно оцінити педагогічні умови підготовки майбутніх ортопедагогів. Зроблено висновок, що ефективність підготовки значною мірою залежить від інтеграції змістових, технологічних і практикоорієнтованих аспектів спеціальної педагогіки, що забезпечує високий рівень професійної компетентності, готовність до взаємодії з дітьми з ООП та здатність до професійного саморозвитку в умовах сучасної інклюзивної освіти.
Авторське право (c) 2025 Людмила СІПКО, Лідія ІЛЛЮХА, Вікторія ЗАВГОРОДНЯ https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ТРЕНІНГОВІ ТЕХНОЛОГІЇ ФОРМУВАННЯ SOFT SKILLS У МАЙБУТНІХ ФАХІВЦІВ СОЦІАЛЬНОЇ СФЕРИ
У статті здійснено теоретичний аналіз тренінгових технологій як інструменту формування soft skills у майбутніх фахівців соціальної сфери. Проаналізовано еволюцію наукових підходів до трактування гнучких навичок та їхнього значення для професійної діяльності соціального працівника в умовах соціокультурних трансформацій. Встановлено, що soft skills у цій галузі мають не лише функціональний, а й аксіологічний вимір, оскільки забезпечують здатність до усвідомленої взаємодії з клієнтом і прийняття етичних рішень. Визначено теоретичні засади застосування тренінгових технологій у професійній освіті, зокрема їхню відповідність компетентнісній парадигмі та потенціал для розвитку рефлексивних і комунікативних умінь. Виокремлено структурні характеристики тренінгових технологій, що впливають на формування soft skills: поетапність, ситуативність навчального матеріалу, орієнтація на суб’єктність здобувача освіти, посилення рефлексивної складової та ціннісної інтеграції. Вмотивовано необхідність посилення теоретичної розробленості проблеми формування гнучких навичок у соціальній сфері, оскільки наявні дослідження демонструють фрагментарність підходів і відсутність уніфікованої моделі, що поєднувала б психолого-педагогічні, комунікативні та соціокультурні компоненти. Узагальнено основні концептуальні положення щодо ролі тренінгових технологій у розвитку soft skills та окреслено теоретичну модель, яка пояснює механізми впливу тренінгової взаємодії на становлення професійно значущих компетентностей. Підсумовано, що систематизоване теоретичне осмислення тренінгових технологій відкриває можливості для подальшої розробки методологічно цілісних підходів до формування soft skills у майбутніх фахівців соціальної сфери, а також сприяє уточненню понятійного апарату й окресленню перспектив прикладних досліджень у цій темі.
Авторське право (c) 2025 Тетяна ДЕМИДЕНКО, Вадим СТАНІСЛАВЧУК https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ВИКОРИСТАННЯ ВІРТУАЛЬНИХ ЛАБОРАТОРІЙ ДЛЯ МОДЕЛЮВАННЯ ПРОЦЕСІВ НЕОРГАНІЧНОГО СИНТЕЗУ У ПІДГОТОВЦІ МАЙБУТНІХ УЧИТЕЛІВ ХІМІЇ
У статті досліджено умови ефективного використання віртуальних лабораторій у процесі професійної підготовки майбутніх учителів хімії, зокрема у вивченні дисципліни «Неорганічний синтез». Враховано сучасні тенденції цифровізації освіти та зростаючі вимоги до формування дослідницьких і методичних компетентностей у здобувачів вищої педагогічної освіти. Акцентовано увагу на інтеграції інформаційно-комунікаційних технологій у навчально-дослідницьку діяльність, у контексті обмежених ресурсів і матеріально-технічних можливостей закладів освіти, а також необхідності забезпечення безпечного та ефективного засвоєння складного хімічного матеріалу, віртуальні лабораторії розглядаються як перспективний інструмент, що сприяє підвищенню якості підготовки педагогічних кадрів. Метою статті є обґрунтування доцільності використання віртуальних лабораторій у курсі «Неорганічний синтез» та визначення їх впливу на формування професійно значущих компетентностей майбутніх учителів хімії. У ході педагогічного експерименту, проведеного на базі Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини, здобувачі спеціальності «Середня освіта (Хімія)» виконували лабораторні завдання з використанням симуляцій на платформах PhET, ChemCollective, ScienceID, Mozaik Education та українських освітніх ресурсах. Навчальні модулі були розроблені з урахуванням сучасних дидактичних підходів − діяльнісного, компетентнісного, інтерактивного. Аналіз результатів анкетування, спостереження, звітних матеріалів та навчально-методичних розробок студентів показав зростання рівня дослідницької активності, аналітичного мислення, цифрової грамотності та методичної готовності до організації навчально-дослідницької діяльності з використанням віртуального моделювання. Особливо високі результати продемонстровано у здобувачів, які систематично використовували віртуальні лабораторії під час вивчення реакцій синтезу складних неорганічних сполук, що свідчить про ефективність такого підходу. У висновках наголошено на доцільності впровадження віртуальних лабораторій у професійну підготовку майбутніх учителів хімії, визначено переваги й обмеження такого інструменту, а також окреслено перспективи подальших досліджень, пов’язаних із комбінованим використанням реального й віртуального експерименту в умовах закладів вищої освіти.
професійна підготовка майбутніх учителів
Авторське право (c) 2025 Олена КОЧУБЕЙ https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ОПАНУВАННЯ ДРУГОЇ МОВИ У ВИЩІЙ ОСВІТІ: РОЛЬ НЕЙРОПЛАСТИЧНОСТІ
Анотація. У статті досліджуються суттєві структурні та функціональні зміни в мозку, зумовлені опануванням другої мови (ДМ) на ґрунті нейропластичності. Метою статті є комплексне вивчення феномену нейропластичності та з’ясування, які структурні та функціональні зміни в мозку спричиняє засвоєння нової мови. Методи. У дослідженні застосовано метод теоретичного аналізу наукових джерел із заявленої теми. Він поєднує фундаментальні принципи нейропластичності, її історію, визначення, типи та механізми, і системно застосовує цю концептуальну структуру для аналізу структурних і функціональних змін у мозку, що відбуваються під час засвоєння ДМ. Результати. У статті обґрунтовано, що мозок залишається пластичним упродовж усього життя, всупереч класичній гіпотезі критичного періоду. Засвоєння ДМ спричиняє глибокі вимірювані нейропластичні зміни. На структурному рівні це включає збільшення щільності сірої речовини в ключових мовних зонах (нижній тім’яній частці та нижній лобовій звивині), поліпшення цілісності білої речовини у важливих трактах (дугоподібному пучку) та збільшення товщини кори головного мозку. На функціональному рівні засвоєння ДМ пов’язане з формуванням більш білатеральної нейронної мережі, тенденцією до вищої нейронної ефективності (переходом від затратного лобового до автоматичного підкоркового оброблення інформації), а також залученням таких ділянок, як гіпокамп та базальні ганглії. Ці зміни детермінуються віком засвоєння певною мірою, рівнем володіння мовою та інтенсивністю навчання. Наукова новизна результатів дослідження полягає в синтетичному узагальненні досліджень нейропластичності та їх систематичному застосуванні до вивчення процесу засвоєння ДМ. Завдяки структуруванню інформації за допомогою чітких визначень, таксономій та моделей, у статті розроблено цілісну концептуальну структуру, яка долає розрив між фундаментальною нейронаукою та прикладною лінгводидактикою, пропонуючи інтегроване джерело знань як для науковців, так і для викладачів-практиків. Висновки. Оволодіння ДМ є потужним стимулом для нейропластичності, що докорінно змінює структуру та функції мозку в будь-якому віці. Цей процес не лише вможливлює опанування мови, а й зміцнює загальні когнітивні здатності та створює когнітивний резерв, що запобігає віковому когнітивному регресу. Здатність мозку до змін упродовж життя підтверджує можливість успішного засвоєння мови в дорослому віці та підкреслює актуальність педагогічних практик, ґрунтованих на знаннях про роботу мозку. Перспективи подальших досліджень. Майбутні дослідження передбачають необхідність подолання розриву між нейронауковими дослідженнями та педагогічною практикою шляхом проведення цільових дидактичних розвідок. Майбутні розвідки також мають бути спрямовані на вивчення взаємозв’язку між нейропластичністю та індивідуальними відмінностями у здатностях, мотивації та когнітивних профілях студентів із метою розроблення більш індивідуалізованих ефективних стратегій навчання мови.
структурна та функціональна пластичність мозку
Авторське право (c) 2025 Роман ЩЕРБУХА https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ДИСТАНЦІЙНЕ ТА ЗМІШАНЕ НАВЧАННЯ В ПІДГОТОВЦІ ВЧИТЕЛІВ ІНОЗЕМНИХ МОВ
Анотація. У статті проаналізовано, що рівень конкурентоспроможності професійної підготовки майбутніх учителів іноземної мови залежить від можливостей професійної реалізації. Ці можливості зумовлені формуванням специфічних компетентностей, найважливішою з яких є компетентність педагогічної діяльності. Цей фактор зумовлює створення умов для здобуття студентами можливостей професійної реалізації у практичній діяльності вчителя іноземної мови. Тривалий перебіг пандемії вимагає коригування реалізації будь-якого виду освітньої діяльності через її вимушене переведення у форму дистанційного навчання. А це, своєю чергою, вимагає спеціальної підготовки студентів до викладання в умовах змішаного та дистанційного навчання в навчальному закладі. Дистанційне навчання набуло статусу одного з найпопулярніших напрямів у сфері освіти сучасного століття. Встановлено, що пандемія COVID-19 внесла значні зміни в класичне навчання та викладання предметів, які називаються дистанційним навчанням. Метою цієї праці є вивчення перспектив вищої освіти та аналіз основ професійної підготовки майбутніх викладачів іноземних мов у форматі дистанційного та змішаного навчання. Основними методами дослідження є моніторинг, системний та ситуативно-логічний аналіз, а також теоретичний метод. Для реалізації мети дослідження було проведено огляд літератури з обраної теми з використанням ключових слів і синонімів, пов’язаних із темою роботи; здійснено аналіз та узагальнення перспектив вищої освіти; акцентовано важливість професійної підготовки майбутніх викладачів іноземних мов з урахуванням особливостей дистанційного та змішаного навчання. Дослідження виявило, що основною метою професійної підготовки викладачів вищої освіти є зосередження уваги на свідомому оволодінні інструментами інформаційних технологій (ІТ), активізації педагогічної самоорганізації та розвитку здатності до самовдосконалення ІТ-навичок. Підкреслено, що індивідуальне дистанційне навчання є комплексним педагогічним поняттям, яке охоплює цілі, структуру, зміст і процес навчання. Встановлено, що дистанційне навчання іноземних мов базується на оцінному підході та сприяє формуванню «дизайнерського мислення», яке поєднує індивідуальні вподобання, знання та можливості застосування інформаційно-комунікаційних технологій. Зроблено висновок, що дистанційна освіта надає можливість навчатися вдома за зручним графіком і в найкомфортніших умовах. Крім того, контроль знань у цій системі освіти також може здійснюватися дистанційно – студенти проводять дослідження, складають електронні тести та іспити для викладачів за допомогою відеоконференцій тощо. Використання інтерактивних методів на заняттях з іноземної мови забезпечує інтенсивний творчий процес взаємодії між викладачем і студентами, а також сприяє стимулюванню пізнавальної діяльності під час і після занять.
Авторське право (c) 2025 Світлана НЕШКО, Ірина РАДЧЕНКО, Дар’я ЄГОРКІНА https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ФОРМУВАННЯ КРЕАТИВНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ФАХІВЦІВ З ІНЖЕНЕРІЇ КРІЗЬ ПРИЗМУ РОЗВИТКУ ЇХНЬОГО ТВОРЧОГО ПОТЕНЦІАЛУ
Статтю присвячено одній із важливих проблем сучасної професійної освіти – формуванню креативної компетентності у майбутніх фахівців із інженерії у контексті розвитку їхнього творчого потенціалу. Здійснено аналіз наукових підходів до розкриття сутності таких понять: «творчість», «творчий потенціал», «креативність», «креативна компетентність», визначено їх взаємозв’язок та роль у професійній підготовці інженерів. Висвітлено погляди вчених на сучасні методологічні підходи до навчання студентів технічних закладів вищої освіти, зокрема на ефективність застосування компетентнісного підходу в освітньому процесі. Запропоновано власне розуміння поняття «креативна компетентність майбутніх фахівців із інженерії» як інтегрована професійно-особистісна якість, яка поєднує здатність критично мислити, генерувати нові ідеї, використовувати інноваційні підходи до розв’язання технічних проблем та ефективно реалізовувати творчі рішення у професійній діяльності на базі глибоких інженерних знань, практичних навичок і мотивації до саморозвитку. Встановлено, що креативна компетентність майбутніх фахівців технічних ЗВО формується за допомогою застосування інноваційних методів та технологій навчання. У статті представлено досвід у застосуванні цих технологій в Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті та ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти». З’ясовано, що в процесі підготовки майбутніх фахівців інженерної справи з метою формування креативної компетентності найчастіше науково-педагогічний персонал вдається до використання таких інноваційних технологій навчання, як: проєктні технології, STEM-технології, ігрові технології та гейміфікація, технології проблемно-орієнтованого й колаборативного навчання, інформаційно-комунікаційні технології, зокрема використання віртуальних лабораторій і симуляцій. Особливу увагу відведено ролі проєктної технології у навчанні майбутніх інженерів технічних закладів вищої освіти.
Авторське право (c) 2025 Микола БАЛАБА https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
АКМЕОЛОГІЧНИЙ ПІДХІД ДО ФОРМУВАННЯ ЛІДЕРСЬКИХ ЯКОСТЕЙ МАЙБУТНІХ КЕРІВНИКІВ ОСВІТНІХ ЗАКЛАДІВ
Проаналізовано сучасні теоретико-методологічні підходи до акмеологічного підходу як фундаментальної основи професійного становлення майбутніх керівників закладів освіти, що дозволило уточнити його сутнісні характеристики та виявити потенціал для системного розвитку лідерських компетентностей. Виокремлено ключові акмеологічні чинники, які детермінують формування лідерських якостей у процесі професійної підготовки здобувачів вищої освіти, серед яких мотиваційно-ціннісна спрямованість, рефлексивність, здатність до самоорганізації та готовність до безперервного особистісно-професійного зростання. Встановлено структурні компоненти лідерських компетентностей керівника, що забезпечують його здатність до ефективного управління освітнім середовищем, а саме когнітивно-аналітичний, комунікативно-організаційний, емоційно-вольовий та ціннісно-смисловий блоки. Розкрито педагогічні та організаційні умови, які оптимізують процес розвитку лідерського потенціалу на етапі професійного становлення майбутнього фахівця, зокрема створення інтерактивного та діяльнісно-орієнтованого освітнього середовища. Аргументовано стратегічну значущість впровадження акмеологічно орієнтованих технологій у підготовку керівників закладів освіти, оскільки їх застосування сприяє підвищенню ефективності освітньої діяльності, розвитку рефлексивної компетентності, здатності до саморегуляції та підтримує сталість професійного зростання управлінця. Досліджено можливості інтеграції інноваційно-діяльнісних практик у процес формування лідерських компетентностей, а також здійснено порівняльний аналіз сучасних науково-педагогічних підходів до розвитку управлінського лідерства. Обґрунтовано перспективні напрями професійної підготовки майбутніх керівників закладів освіти в контексті акмеологічної парадигми, зокрема наголошено на значущості створення освітнього середовища, орієнтованого на розвиток суб’єктності, рефлексивності та автономії здобувачів. Показано, що системне застосування акмеологічного підходу забезпечує цілісне становлення професійно-особистісного потенціалу майбутніх освітніх лідерів і підвищує рівень їх готовності до ефективного управління сучасним закладом освіти, відповідаючи викликам динамічного освітнього середовища.
Авторське право (c) 2025 Анна ВОЙНІКОВА, Олег БЕТЕХТІН https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ВПРОВАДЖЕННЯ ПРИНЦИПІВ CLIL У ВИЩІЙ ОСВІТІ:МЕТОДОЛОГІЧНИЙ ВИМІР
Вступ. У пропонованій науковій праці актуалізується можливість упровадження інтегрованого змісту та мови (CLIL) в університетську методологічну практику, зокрема для студентів магістерського рівня, що вивчають дисципліну «Методика викладання англійської мови студентів старших класів та університетів». Також у статті висвітлюються основні принципи CLIL для методики навчання іноземних мов, розглядаються ключові положення CLIL, включаючи посередництво викладача, надання лінгвістичних опор, та можливість опанування окремих мовних рівнів (предметно-специфічного, загальноакадемічного і периферійного). Пропонуються основні стратегії навчання, зокрема концептуальне мапування. Особливий акцент робиться на поступовому прогресуванні від базових навичок і вмінь міжособистісного спілкування (BICS) до когнітивно-академічного володіння іноземною мовою (CALP). Метою статті є проілюструвати, як висвітлені принципи CLIL можна ефективно впровадити в практику ЗВО на заняттях із методики навчання іноземних мов. Результати. Використовуючи методи теоретичного позиціонування, педагогічного спостереження, кількісного та якісного дослідження, а також порівняльного аналізу, у статті ілюструється, як концептуальні положення CLIL можуть бути застосовані до занять із курсу методики навчання іноземних мов, що передбачає акумулювання та зростання знань у процесі оволодіння іноземною мовою поряд із засвоєнням цільового предметного контенту, відкриття знань та опанування як BICS, так і CALP мови. Висновок. Навчальні програми CLIL повинні розмежовувати окремі мовні шари – предметно-специфічний, загальноакадемічний та периферійний – кожен з унікальними характеристиками та функціями, що вимагає диференційованих педагогічних стратегій. При цьому, визнання внутрішнього зв’язку між пізнанням та мовою в межах предметних галузей є надзвичайно важливим. Перехід від BICS до CALP є тривалим процесом, що вимагає дотримання структурованої процедури, яку мають впроваджувати викладачі CLIL. CLIL базується на шести ключових принципах, які скеровують професійну підготовку викладачів та допомагають імплементувати загальну методичну структуру на заняттях у ЗВО.
інтегроване навчання змісту та мови (CLIL)
базові навички і вміння міжособистісного спілкування
Авторське право (c) 2025 Олена ВОВК https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
МЕТОДИЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ДОСЛІДЖЕННЯ МНОЖИН, ЩО МАЮТЬ ПОТУЖНІСТЬ КОНТИНУУМУ
Проблема. Студенти математичних спеціальностей у вищих навчальних закладах стикаються з канторовими множинами під час вивчення структури замкнутих множин у курсах теорії функцій та функціонального аналізу. У класичних підручниках для визначення потужності цих множин використовується трійкова система числення. У цій статті представлено метод визначення потужності канторових множин за допомогою альтернативних систем числення. Такий підхід інтегрує вивчення канторових множин у теорії функцій та функціональному аналізі з системами числення, що розглядаються в курсах алгебри та програмування. Мета. Метою цієї роботи є вивчення множин, подібних до традиційної досконалої множини Кантора та функції Кантора, з подальшим обґрунтуванням та розробкою плану інтеграції теми "Множина Кантора та системи числення" в курс теорії функцій та функціонального аналізу. Методи дослідження. При встановленні результатів дослідження автори використовували метод аналізу попередніх публікацій з методики окремих розділів функціонального аналізу та теорії множин у закладах вищої освіти. Використовувався, також, метод аналітичних перетворень, оснований на представленні дійсних чисел у різних системах числення. Основні результати дослідження. У цій статті представлено метод визначення потужності канторових множин за допомогою альтернативних систем числення. Цей підхід інтегрує вивчення канторових множин у теорії функцій та функціональному аналізі із системами числення, що викладаються в курсах алгебри та програмування. Наукова новизна результатів дослідження. Вперше потужність канторової множини встановлено за допомогою п‘ятіркової системи числення, і показано, що для цього можна використовувати систему числення з непарною основою. Висновки та пропозиції. Результати дослідження показали, що можливо будувати канторові множини на основі систем чисел з непарним базисом. Відповідні конструкції можуть бути основою для практичних завдань у курсі теорії функцій та функціонального аналізу в математичних спеціальностях вищих навчальних закладів. Аналіз змісту навчальних програм з математики для спеціалізованих класів з поглибленим вивченням математики в закладах загальної середньої освіти вказує на можливість вивчення теми «Канторові множини та системи чисел» у різних видах неформальної освіти, протягом 5-11 класів.
Авторське право (c) 2025 Олександр САВЧЕНКО, Катерина ЦИМБАЛЯК, Валерій КУЗЬМИЧ https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ВІЙСЬКОВА ПІДГОТОВКА МОЛОДІ В СИСТЕМІ ОСВІТИ
Військова підготовка в наш час є важливим елементом суспільства. Збройний конфлікт на території України свідчить, що цивільне населення недостатньо підготовлене до адекватної реакції на небезпеку. У навчальних закладах зазвичай можна зустріти інструкції або рекомендації, що стосуються, зокрема, пожежної небезпеки або дотримання правил охорони праці. Але за сучасних збройних конфліктів варто проводити інформаційні кампанії за багатьма напрямами, як, наприклад, оповіщення, підготовка евакуаційного рюкзака, правила користування укриттями. Відомо, що за короткий час неможливо навчити все суспільство правилам поведінки в ситуаціях загрози. Однак можна поступово впроваджувати у програми навчальних закладів елементи реагування на небезпеки. Метою статті є усвідомлення читачами доцільності проведення навчань у військовій сфері серед цивільного населення не тільки в Польщі, але й в інших європейських країнах
Авторське право (c) 2025 Рафал ПАРЧЕВСЬКИЙ, Елізабета СІГНАР, Станіслав СЛУСАКОВИЧ, Іван КОМАРЬ https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
РЕЗУЛЬТАТИ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЇ ПЕРЕВІРКИ ЕФЕКТИВНОСТІ ОРГАНІЗАЦІЙНО-ПЕДАГОГІЧНИХ УМОВ ФОРМУВАННЯ ЗДАТНОСТІ ЗАСТОСОВУВАТИ ЗАСОБИ РАДІОЕЛЕКТРОННОЇ БОРОТЬБИ МАЙБУТНІМИ ОФІЦЕРАМИ НГУ
У статті подано результати експериментальної перевірки ефективності організаційно-педагогічних умов формування у майбутніх офіцерів Національної гвардії України здатності застосовувати засоби радіоелектронної боротьби (РЕБ). Обґрунтовано склад і зміст організаційно-педагогічних умов, до яких віднесено кадрове, навчально-методичне, інформаційне та матеріально-технічне забезпечення підготовки. На констатувальному етапі дослідження встановлено статистичну однорідність контрольної та експериментальної груп, що забезпечило достовірність подальших порівнянь. Результати формувального етапу підтвердили, що впровадження системи запропонованих педагогічних умов сприяє суттєвому підвищенню рівня сформованості когнітивного, практичного, ціннісно-мотиваційного та аналітично-рефлексивного компонентів здатності застосовувати засоби РЕБ. Статистично значущі відмінності між контрольними та експериментальними групами (р≤0,05) доводять ефективність розробленого підходу. Зроблено висновок, що реалізація системи організаційно-педагогічних умов забезпечує якісне зростання професійної готовності майбутніх офіцерів до виконання завдань РЕБ в умовах сучасних бойових дій. Отримані результати можуть бути використані для удосконалення освітніх програм, методичних матеріалів і створення тренувально-моделювальних середовищ у вищих військових навчальних закладах.
Авторське право (c) 2025 Михайло МЕДВІДЬ, Роман СУСЛОВ https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ПЕДАГОГІКА ЯК ОСНОВА ПРОФЕСІЙНОГО СТАНОВЛЕННЯ МАЙБУТНІХ УЧИТЕЛІВ ПРИРОДНИЧО-МАТЕМАТИЧНОГО ТА ІНФОРМАТИЧНОГО ПРОФІЛЮ
Статтю присвячено визначенню місця й ролі педагогічних дисциплін у професійному становленні майбутніх учителів природничо-математичного та інформатичного профілю. Грунтовно розкривається сутність таких понять, як «професійне становлення», «професійне зростання», «професійна компетентність майбутніх фахівців», «етапи професійного становлення шкільного вчителя». Особливу увагу акцентовано на одному з важливих етапів професійного становлення – професійно-навчальному, що охоплює період навчання студентів у закладі вищої освіти, у процесі якого формуються базові педагогічні, методичні та психологічні знання, розвиваються навички та вміння аналізувати педагогічні явища, відбувається перше професійне самовизначення через педагогічну практику. Під час дослідження було виявлено, що професійне становлення майбутнього вчителя природничо-математичного та інформатичного профілю відбувається на засадах компетентнісного підходу до навчання через формування в них професійної компетентності. У свою чергу, було уточнено, що професійна компетентність містить у собі такі важливі компоненти, як педагогічний, психологічний, мовно-комунікативний, предметно-методичний, інклюзивний, інформаційно-цифровий, емоційно-етичний, рефлексивний, проєктувальний, здоров’язбережувальний, організаційний, оцінювально-аналітичний, прогностичний, інноваційний. У статті підкреслено, що професійне становлення майбутнього вчителя на заняттях з педагогіки відбувається шляхом застосування викладачами інноваційних методів та технологій навчання, зокрема інтерактивних. Подано приклади використання методу конкретних ситуацій (case-study) на заняттях з теми «Закономірності та принципи навчання» для студентів природничих спеціальностей; методу роботи в творчих групах з теми «Методи навчання та їх класифікація» для майбутніх учителів-фізиків; метод рольової гри «Урок інформатики з теми «Об’єкти, їх властивості, значення властивостей об’єкта» для майбутніх учителів інформатики.
майбутні вчителі природничо-математичного та інформатичного профілю
Авторське право (c) 2025 Ірина ЛЕЩЕНКО https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
СТАН ІНТЕГРОВАНОГО НАВЧАННЯ ПРОФЕСІЙНО-СПРЯМОВАНОЇ АНГЛІЙСЬКОЇ МОВИ МАЙБУТНІХ СОЦІАЛЬНИХ ПРАЦІВНИКІВ У СУЧАСНИХ ЗАКЛАДАХ ВИЩОЇ ОСВІТИ
У науковому дослідженні здійснено комплексний аналіз поточного стану інтегрованого навчання професійно-спрямованої англійської мови для майбутніх соціальних працівників у сучасних ЗВО. З’ясовано, що розвиток здатності до іншомовного фахового спілкування є критично важливою складовою підготовки, оскільки ефективність соціальної роботи в умовах глобалізації залежить від комунікативної підготовленості. Встановлено, що інтегроване професійно-спрямоване навчання є ключовою умовою підвищення якості фахової підготовки та конкурентоздатності майбутніх соціальних працівників на ринку праці. З метою виявлення рівня англомовної підготовленості було проведено анкетування 120 здобувачів (бакалаврський рівень, спеціальність 231 «Соціальна робота») у трьох провідних закладах вищої освіти. Узагальнено результати, які засвідчили необхідність модернізації навчально-методичного забезпечення та посилення мотивації здобувачів. Виокремлено низку проблем: недостатня кількість годин, невідповідність змісту робочої програми очікуванням здобувачів та відсутність чіткої методики навчання професійно-спрямованої англійської мови. Підсумовано, що зміст програм не відповідає вимогам ринку праці. Проаналізовано зміст чинних навчальних посібників з англійської мови для майбутніх соціальних працівників Рекомендовано подальші наукові розвідки сфокусувати на детальному аналізі програмного забезпечення для розробки та впровадження ефективної системи вправ і інноваційних методик, які підвищать рівень професійно-спрямованої англомовної підготовленості.
англійська мова за професійним спрямуванням
професійно-спрямована англомовна підготовленість
Авторське право (c) 2025 Катерина МУЛИК https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
РЕКРЕАЦІЙНИЙ ТУРИЗМ ЯК ЗАСІБ ФОРМУВАННЯ ЗДОРОВОГО СПОСОБУ ЖИТТЯ ТА ВАЛЕОЛОГІЧНОГО СВІТОГЛЯДУ ШКОЛЯРІВ
У статті проаналізовано туризм та фізичну рекреацію як засіб боротьби з гіподинамією та формування здорового способу життя. Зазначено й проаналізовано дані щодо залучення школярів до занять рекреаційним туризмом у гуртку Козацько-лицарського виховання «Джура», який спрямований на популяризацію здорового способу життя, зміцнення здоров’я дітей. За результатами анкетування доведено, що не всі здобувачі можуть відвідувати гурток через брак часу. Методом опитування доведено,що здобувачі обізнані щодо поняття здорового способу життя та його чинників.
Авторське право (c) 2025 Олег СОЛОВЙОВ, Олена АНТОНОВА, Микола СЄВРЮК, Надія ГОРЕЛЬОНКОВА https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0