(untitled) (Вісник Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького. Серія_«Педагогічні науки», 2024)
Актуальність дослідження полягає в тому, що в даний час, в період воєнного стану в Україні, надзвичайно важливим фактором є формування і розвиток навичок самоорганізації всіх учнів у всій країні, незалежно від того як далеко знаходиться навчальний заклад від лінії фронту. Так як через війну студенти, школярі, курсанти змушені переходити на дистанційне навчання із застосуванням комп’ютерної техніки та інтернет-зв’язку. Але здобувати знання в сучасному світі без якісного володіння іноземною мовою майже не можливо. Прагнення України стати членом Європейського союзу та НАТО також вимагає знання іноземної мови від здобувачів вищої освіти. Ситуація в якої опинилася країна та її громадяни вимагає від студентів прикладати здебільше зусиль та умінь навчатися самостійно, в тому числі, опановувати іноземну мову. Тенденція до самоосвітньої діяльності зараз складається у багатьох країнах, навіть там де немає війни. Мета дослідження становить рішення означеної проблеми: виявити, теоретично обґрунтувати та експериментально перевірити дидактичні умови формування вмінь самоорганізації студентів при вивченні іноземної мови. Методом дослідження виступає процес формування умінь самоосвітньої діяльності студента, спрямований на саморозвиток мовної особистості. Основні результати дослідження. В ході роботи була висунута гіпотеза, що базується на припущенні про те, що формування умінь самоорганізації студентів буде забезпечено, якщо сформується мотиваційно-ціннісне ставлення студентів до самоорганізації; буде проводиться навчання студентів з технології пошуку і роботи з інформаційними джерелами; організується взаємодія навчальної та дослідницької діяльності студентів, буде проводиться практико-орієнтована підготовка викладачів до здійснення процесу формування умінь самоорганізації, спрямований на саморозвиток мовної особистості. Наукова новизна дослідження полягає в тому, що виявлено вихідні передумови проблеми формування умінь самоорганізації студентів: орієнтація на людину як на суб’єкта власного розвитку, на його активність і самостійність; потреба в переосмисленні попереднього дидактичного досвіду з метою виявлення нових підходів і засобів формування умінь самоорганізації, які були спрямований на саморозвиток мовної особистості та ефективно працювали при вивченні іноземної мови в сучасній соціокультурній ситуації. Висновки. Дослідження проблеми формування умінь самоорганізації студентів визначило необхідність використання різних підходів до вивчення сутності цього явища: системного, особистісно-діяльного, творчих здібностей, розвитку мотиваційної сфери, особистісних якостей. Актуальність дидактичних досліджень обумовлена необхідністю створення об’єктивної наукової основи для оцінки ефективності методів навчання та їх подальшого розвитку, в основі яких лежить ідея формування мовної особистості. Для цього треба буде провести додатковий аналіз сучасної лінгвістичної та дидактичної літератури, щоби виявили фактори, що впливають на цей процес. Актуальність даної проблеми, її соціальна значущість в умовах воєнного стану в країні є стимулом для подальшого дослідження.